Хафез
От скръб по моята любов…

Превод от персийски (фарси): Йордан Милев, 1969

chitanka.info

От скръб по моята любов, по нейната земя красива —

ще се откажа от света, от радостта му изменчива.

Не съм аз чуждоземец тук. Аз съм от родствена държава.

С приятели ме събери, о боже — с милост доверчива.

И помогни ми някой ден над покрива на механата

да вдигна знаме пак и в мен да се разлее радост жива.

Отново съм се влюбил аз. И любовта ми днес е друга.

Макар и стар, ще си платя за своята душа фалшива.

Не се познавам с никой тук освен със северния вятър

и тихо ще му доверя как чакам срещата щастлива.

Да любя — туй е същността на моята човешка струя.

Повей, ширазки ветре скъп, с дъх на страст родолюбива.

Приятелката ми дойде. И ми разказа мойте грешки.

Кому да се оплача аз — семеен, с мъка задушлива!

От чанг звук чух във утринта. Зухра там свиреше смирено:

„Аз съм робиня на Хафез, че пее той с душа горчива!“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.